Nåt speciellt händer när folk får veta att man är läkare.
God morgon.
Fick du...
-...ställa frågan? -Fria? Nej, inte än.
Du kommer att få veta det först.
Folk slutar att se en person och börjar se
-nåt mycket större. -Hur är det med henne?
Det är... okej.
Det är okej.
De måste se oss så, som gudar.
Annars är vi precis som alla andra.
Osäkra, med fel och brister. Normala.
-Hur är det med henne? -Ingen förändring. Är det dopplern?
Ja. Vill du ha kaffe?
Nej, tack.
Vi låtsas vara starka och stoiska.
Vi döljerdet faktum att vi är vanliga människor.
Addison tror att han fortfarande klandrar sig själv.
-Alex... -Chefen för neurokirurgi har inte lämnat
-sin patient på tre dagar. -Han mår bra.
-Har inte Addison åkt? -Hon satte sin bror på planet.
Erkänn att det är jobbigt att ha henne här.
Det är du som är jobbig.
Karev, sök Addison. Säg att hon måste stanna kvar.
Okej, det är rätt jobbigt.
Det minskade blodflödet orsakar TlA-attackerna och afasin.
Vi måste operera på en gång. Jag ska göra en hjärnrevaskularisering.
Då får hon inga mer ministrokes? Hon blir bättre sen?
-Jag hoppas att det ska fungera. -Men...
De skulle inte operera om det inte var säkert för barnet. Dr. Montgomery?
Ditt blodtryck är högt, men jag ska hålla koll på er, båda två.
Vila nu. Vi ses snart.
-Tack för att du stannade. -Det var det minsta jag kunde göra.
Jag vet vad vi sa om barnet tidigare,
men om nåt händer, om ni måste välja...
Rädda min fru.
Vi kan skaffa fler barn. Men hon är unik.
52-årig man, ramlade nerför trappan.
Kolecystektomi för fem dagar sedan, vilket verkar ha orsakat fallet.
Varför ramlar man av en gallblåseoperation?
En operation utan laparoskop?
Sir, vilket sjukhus opererades du på?
-Här. Min kirurg var dr. Campbell. -Det förklarar saken.
Ett ögonblick.
Vad är det?
Campbell var Seattle Graces första kvinnliga kirurg.
För det mesta sitter hon bara på kontoret och sprider prestige,
men hon gör rutinoperationer ibland.
Hon sabbar rutinoperationer. Jag söker chefen.
-Nej, sök Campbell. -Så att hon kan lemlästa honom igen?
Vi borde söka nån som kan operera
istället för en dinosaurie som vägrar att gå i pension
och flytta till Florida.
Dinosaurien är här.
Ni behöver inte söka mig.
-Vet du vem det är än? -Vem då?
-Arizona. -Jaha.
Nej, jag har inte hunnit springa runt och fråga efter barnläkaren
som kysste min vän på bartoaletten.
-Du köper i alla fall kaffe. -Det är inte till dig.
-Tack, Mark. -Det är inte till dig heller.
-God morgon, dr. Grey. -Behåll ditt hemliga kaffe.
Innan du berättar för Derek innebär vårt förhållande
att du gömmer dig på vinden och att jag smugglar dit godis.
-Vad gör det dig till? -Din pojkvän?
Anne Frank. Jag dejtar Anne Frank, och jag är trött på det.
Jag vill gå nedför trappan och be tyskarna att dra åt skogen.
Jag ska berätta det. Snart. Och då kan du gå på bröllopet med mig.
-Har Derek friat? -Inte än. Men när han gör det.
Din ansökan är början på ett nytt liv.
Hur känner du dig? Positiv? Självsäker?
Det känns bra. Fint.
-Ta du hand om dina egna känslor. -Konkurrensen på barnkirurgen är tuff.
Och därför har jag samlat många rekommendationer
för att bräcka de andra sökande. Shepherd kallar mig begåvad.
Sloan trivs med att jobba med mig...
-Vad tycker chefen? -Jag jobbar på det.
Bara chefens rekommendation räknas. Alla i kommittén...
Jag vet! Ta det lugnt. Jag har det under kontroll.
Bra. För enligt mig
kunde vi inte vara nöjdare. Hurra!
Chefen? En vänskaplig knuff...
Jag behöver din rekommendation idag.
-Jag ska påminna Patricia. -Har du skrivit den?
Du ska få din rekommendation.
-Jag behöver mer tid. -Nej.
Missförstå mig inte. Det är en ära att bli tillfrågad
som enda ST-läkare,
men det är inte lätt att sammanfatta en läkare som du med 500 ord.
Du är den enda jag kan lita på, så misslyckas inte.
Se till att han pelar piato...
-Pelar... -Han ska få pianolektioner.
Bara pallmän...
Bara allmän...
Allmän skola så att han inte blir en snobb.
Men du kommer att vara där
för att se till att han inte blir en skitstövel.
Vi är framme.
Jag älskar...
Jag vet. Du älskar mig.
Och jag älskar dig. Vi ses snart.
Blodtrycket är högre än igår.
-Vi kan inte vänta. -Jag vet...
Du vill påpeka det. Du är en duktig läkare. Jag med.
Nu är vi duktiga tillsammans.
-De jobbar bra ihop. -Min kille jobbar bra ihop med alla.
-Dr. Stevens? -Ja.
Får vi assistera under en operation idag?
Tror ni att ni kan ansvara för nåns liv
när ni knappt kan avsluta en AT-tävling? Kom igen.
Dr. Stevens, kommer du ihåg mig?
För ett par dagar sedan sa du att jag kanske hade cancer.
Jag skickades till en onkolog, en immunolog
och nån annan som jag aldrig hade hört talas om
innan jag satte min fot i den här dödsfällan. 80 000 dollar senare
är mitt enda problem att jag är anemisk!
-Anemisk? -Min advokat tror
att nån här skrev fel namn på blodprovet.
Jag blev tillsagd att inte komma hit,
men jag ville se till att du går igenom journalerna
för alla som var här den dagen.
Självklart. Jag ber om ursäkt.
Be inte om ursäkt till mig. Jag är bara anemisk.
Be om ursäkt till den som är dödssjuk.
STEVENS, Isobel - ANEMl
-Är det mellersta hjärnartären? -Ja. När jag är klar med subthalamus
-kan vi tillsluta. -Barnets hjärtfrekvens sjunker.
Modern är hypotensiv. Jag vet inte om de klarar mer.
Blödningen i hjärnartären bör inte påverka trycket.
Trycket sjunker, Derek. Barnet måste förlösas.
-Vänta. -Det är inte jag som inte kan vänta.
-Hjärtfrekvensen sjunker oftare. -Ett foster klarar inte
tre operationer. Vi måste förlösa barnet.
Han är för liten.
Den senaste decelerationen varade i 30 sekunder.
-Jag förlöser honom. -Klipp av suturen.
-Skalpell. -Låt barnet vara.
Klart. Jag är klar.
Jag är klar.
Du har en liten fraktur och behöver inte opereras.
Du borde vara på fötter inom ett par veckor.
Såret läkte inte lika snabbt som jag trodde, men...
Ring mig nästa gång, John.
Dr. Yang, förklara för min patient
vad du tycker att jag skulle ha gjort
för att undvika komplikationen. Var inte blyg, dr. Yang.
Okej. Patientstatus efter minimalinvasiva ingrepp
inbegriper färre postoperativa obehag och återhämtningstiden är kortare.
Prata människospråk, dr. Yang.
Operationen borde ha gjorts med laparoskop.
Dr. Hunt, förklara för dr. Yang
varför jag valde det här sättet.
Trots att vissa läkare föredrar den nya tekniken
tycker andra att det innebär fler risker
eftersom vi inte kan se lika mycket under operationen.
Åsikterna varierar.
Bravo, dr. Hunt.
-Förstår du, John? -Ja.
Jag litar på att ni gjorde det som var bäst för mig.
Strålande. Dr. Yang,
var snäll och kör patienten till CT-röntgen.
Du lär dig kanske nåt.
Jag ska prata med dr. Hunt om hur vi ska behandla patienten.
-Jag är upptagen. -Sadie Harris skrev fel namn
på en patients blodprov. De stämmer kliniken.
-Tur att Sadie har slutat. -Nej.
För det är inte bara hon. Alla AT-läkarna
kan begå samma misstag. De är farliga och kan inte tillräckligt.
Säg inte att jag är känslosam och att det inte är nåt personligt!
Det är personligt! Jag har jobbat hårt som deras lärare,
-och... det är personligt. -Stevens.
Jag tyckte likadant om er,
varje dag under ert första år. Vet du vad chefen sa till mig?
Ut med dig.
Du är nästan aldrig ledig, är du det, dr. Shepherd?
-Hörde du det? -Herregud!
Herregud! Jag kan prata!
Jag vet! Hör på dig, bara!
Hur är det med bebisen?
Barnet är stabilt.
Tyvärr har du havandeskapsförgiftning.
Vi hoppades att vi skulle slippa det, men operationerna
-var en stor påfrestning för dig. -Behöver vi vara oroliga?
Dr. Shepherd, säg att vi inte behöver vara oroliga längre.
Det är deras första strimma av hopp på en vecka.
Havandeskapsförgiftning är allvarligt. Du står för nära patienten.
Bråka inte med mig. Vi lyckades. Fokusera på det.
Vi ger dem all information. Det är vårt jobb, Derek.
-Hon vann den ronden. -Meredith?
Karev, kan du hämta Jens provsvar?
Säg varför jag inte borde gå till chefen.
-Vad? Operationen gick bra. -Första gången gjorde han fel.
Det ledde till komplikationer. Han känner sig skyldig.
Varför ska jag inte gå till chefen?
Under den kliniska studien förlorade han många patienter.
Det påverkade honom. Han bryr sig ännu mera nu.
Du måste lita på honom.
Okej.
-Hej. -Calliope.
-Det var ett tag sen. -Jag har undvikit dig.
Jag vet, det är helt knäppt.
Att kyssa en kvinna man aldrig har sett förut...
Det är ett nytt äventyr jag verkligen är redo för
för andra gången, och...
Vill du gå på dejt med mig?
Erica och du... Var hon din första?
Ja.
Okej, då är svaret nej.
-Förlåt. -Vänta. Vad?
Du kysste mig på en toalett.
Ja, det här är det jag vill undvika.
Du experimenterar och...
Det är jättespännande för dig.
Men jag är barnkirurg och jobbar med nyfödda varje dag.
Jag försöker att inte göra det privat.
Men tack för att du frågade. Jag är verkligen smickrad.
Verkligen.
-Som utlovat. -Tack.
Nyfödd? Jag är ingen nyfödd.
Jag är läkare, en jätteduktig kirurg.
Jag är för tusan skild.
Jag...
Jag... vill att du ska hålla med, Bailey.
-Bailey? -Chefen, han...
Han har skrivit en standardrekommendation.
Lägg av. Han är chefen, du är Bailey.
"Trevlig i operationssalen och omtyckt av sköterskorna."
"Hon har genomfört en mängd forskningsarbete."
-"Hon är ett duktigt tillskott." -Duktig! Han använde ordet "duktig".
En tom sida skulle betyda mer.
Jag utförde en domino-operation med 1 2 personer.
När en flicka var döende tog jag ut och satte tillbaka sex organ.
Jag är dr. Bailey! Jag är bättre än duktig!
Han sa i alla fall inte att du var en bebis.
Vi är strax klara, mr Terzian.
Är du klar med ers höghet?
Du är så hård.
Det är bra att ha höga krav, men vi är läkare.
-Ingen är perfekt. -Hon är envis och gammalmodig.
-Betyder inte 40 års erfarenhet något? -Inte om man inte utnyttjar åren rätt.
Visst, var gammal och fortsätt operera,
-men håll dig uppdaterad. -Cristina, det här är bara en patient.
Du kan inte döma nån baserat på en enda patient.
Patienten förtjänar att få veta vem hans läkare är, vem som än
blir sårad.
Laparoskopisk- eller öppenkirurgi, ingen av oss borde missa sådant.
Dr. Yang, inser du att du anklagar
en av sjukhusets mest respekterade kirurger för vårdslöshet?
Ja, sir.
Dr. Hunt, håller du med dr. Yang?
-Det är upp till dr. Yang. -Jag frågar dig, dr. Hunt.
Campbell har högre rang, sir.
Det är nog bäst att du pratar med henne direkt.
Då så. Dr. Yang, sök dr. Campbell.
Jag vill prata med patienten innan operationen.
Visst, sir.
Modigt.
Där är han ju, legenden.
Hur är det, legenden?
Är du full? Behöver jag oroa mig?
Och han har fått tillbaka sin humor! Hur mår patienten?
Bra. Stabil. Vet du, idag är första dagen på länge
som jag minns hur det känns att vara duktig.
Du? Kom igen, du är kirurgins Dalai Lama.
Folk från hela världen låter dig skära i dem. Och vet du vad?
Du ser bra ut när du gör det. Jag gillar skägget.
-Behåll den längden. -Stopp.
Derek, det finns nåt vi måste prata om.
-Ha sex med Addison. -Addison?
-Kör på. -Jag vill inte ha sex med Addison.
Jaså? Vad ville du prata om, då?
Ingenting.
Okej.
-Hur är det med min mamma? -Hon är bitter.
Arg. Ett geni.
Det som är fel är hur mycket chefen och hon bråkade.
-De måste ha haft bra sex. -Att säga så, det är fel.
Vad är det som är fel? Vårt hälsosystem? Jag håller med.
Här. "3:e mars, 1 979."
"Hjälpte Margaret Campbell med en splenektomi."
"lmponerade meriter, hyfsad teknik." Hon var lika kass då.
-Jobbar du med Margaret Campbell? -Ja. Gamlingen vill
fortfarande operera. Det är det jag gillar med din mamma.
Hon jobbade inte när hon hade Alzheimers.
Skjut mig om jag börjar begå misstag
-och ändå fortsätter. -Det låter som Shepherd.
-Alex... -Addison har rätt.
Din kille skar i en aneurysm och vill dölja sitt misstag.
Addison borde hålla käften.
-Vad har hänt? -Shunten måste ha brustit.
-Sök Addison, möt oss i operationssalen. -Jag ringde hennes föräldrar och sa...
Dr. Shepherd? Jag förstår inte. Operationen gick ju bra?
Jag lovar att uppdatera dig så fort vi kan.
Svullnaden går inte ner.
Ventrikulostomin är kanske igentäppt.
Nej. Fan också!
Derek?
Jag måste ta bort temporalloben.
-Kommer inte det att döda henne? -Nej.
Det kan påverka talförmågan, minnet och rösten.
Hjärnan läker. Jag har gjort det förut för att stoppa anfall.
Har du gjort det för det här?
-Jag gör det nu. -Barnet har låg hjärtfrekvens.
Vad ska vi göra, Derek?
Peang, tack.
Vad ska vi säga? "Dr. Shepherd tar bort delar
av din frus hjärna. Vi hoppas att hon klarar sig."
Vi ska berätta sanningen. "Dr. Shepherd gör allt han kan
-för att rädda din fru och ditt barn." -Hans liv är förstört. Säg det.
Alex, var...
Barnets hjärtfrekvens fluktuerar,
men dr. Montgomery gör allt hon kan för att undvika en för tidig födsel.
-Och min fru? -Dr. Shepherd försöker
att kontrollera blödningen, men vi vet inte mer förrän efteråt.
Men hon kommer väl inte att dö?
Snälla, hon dör väl inte?
Dr. Shepherd gör allt han kan för att din fru ska överleva.
Kommer hon att överleva?
Dr. Shepherd gör allt han kan.
Vi borde gå tillbaka.
Okej. Visst. Tack.
-Tack. -Din kille är värdelös.
Mr Terzian, röntgen visar en förändring jämfört med dr. Campbells förstadiagnos.
En komplikation uppstod under operationen.
Gallgången och artären är lacererad. Du behöver en operation till.
-Var det allt? -Ja.
Tack gode Gud!
När de sa att kirurgchefen skulle komma hit
trodde jag att det var kört.
Vi ville bara att du skulle veta
att du har rätt att begära en ny kirurg.
-Är inte dr. Campbell ledig? -Hon är ledig.
Nej tack. Jag väljer dr. Campbell.
-Varsågod, dr. Campbell. -Richard.
Sir, med all respekt, jag tror inte att patienten förstår vad som har hänt.
Du hörde patienten. Han vill ha sin egen läkare.
-Men... -Glöm det, Yang.
Säg bara om det stämmer in på dr. Bailey.
Bailey är en idiot. Hon lyssnar inte på ST-läkarna
när de har viktig information om AT-läkarna.
Du missar själva poängen, att säga snälla saker.
Går du fortfarande hit?
George, säg att hon är pålitlig. Osjälvisk.
Allt som hon var tills hon inte var det.
Det är bäst att du går.
Pålitligt osjälvisk.
Tack.
Isobel Stevens?
Det var länge sen du hälsade på, chefen.
Då minns jag att en klämma hamnade
i ett öppet sår.
Du slutar aldrig att påminna mig om det.
En duktig lärare är aldrig slapphänt med sina elever.
Men jag undrar ofta hur unga läkare lär sig nåt
nu för tiden.
Sjukhusläkare verkar hellre vilja inspirera sina elever.
De använder sig av uppmuntran och erkännade
istället för att fylla dem med rädsla och skam
vilket är det som faktiskt gör att man minns saker.
Dr. Hunt, du har en militär bakgrund.
Skulle inte du säga att din strikta träning har gjort dig till
-den läkare du är idag? -Ja, verkligen.
Men dr. Yang, något säger mig att rädsla
inte är nåt som du har behövt känna här.
Jag vill alltid lära mig saker.
Fantastiskt. Då börjar vi.
Berätta hur du skulle utföra en pulmonell embolektomi.
Jag skulle sätta en styrbar kateter i lårbensvenen
och placera ett fluoroskop bredvid blodproppen.
Vad skulle du göra om strömmen plötsligt gick?
Eller om du var på ett sjukhus som inte hade råd med ett fluoroskop?
Det är som med miniräknare. Bara för att det finns en maskin,
ska inte barn ändå behöva lära sig räkna?
Jo, om det skulle hjälpa dem att undvika misstag av den här typen.
Ut ur min operationssal!
Ut!
Det är fortfarande min operationssal!
Hon har en blödning i frontalloben. Kan jag stoppa blödningen
och rädda resten av hjärnan, då kan hon klara sig.
Decelerationerna varar längre.
-Derek, jag måste förlösa barnet. -Nej.
Öppnar du, förblöder hon. Jag kan rädda henne.
Hur då?
-Jag måste ta bort frontalloben. -Vad?
Derek, nej. Sluta. Du har gjort tillräckligt.
Kan hon leva utan frontallob och temporallob?
-Ja. -Nej, Derek, det kan hon inte.
Barnet får inget syre.
Du vill rädda Jen, men inte på det här sättet.
Jag kan rädda båda två. Hon kan överleva.
Inte som den person hennes man och barn behöver.
Hon kommer att förlora allt som gör henne till människa.
-Meredith? -Säkert att du klarar det?
-Jag har inget val. Bipolär pincett. -Barnets hjärtfrekvens är för låg.
Fan också, Derek! Det här har gått för långt.
Tar du ut frontalloben... Skulle hon överleva skapar du ett monster.
Du får inte leka Gud!
Jen är borta, men barnet har en chans att överleva. Låt henne vara.
Låt bli. Snälla...
-Jag förlöser barnet. -Släpp skalpellen, Addison!
Släpp den själv.
-Addison, släpp skalpellen. -Släpp den själv!
Släpp skalpellen, Addison!
-Meredith... -Gå ingenstans.
Karev, gå!
-Derek, gör inte så här. -Rör inte min patient, Addison.
Meredith...
Derek, se på mig. Du måste inte göra det här.
Jen är borta. Det är för sent.
Du kan inte rädda henne. Hon är borta.
Vi kan rädda barnet.
Derek, se på mig.
Vissa operationer är tuffa.
Jag begick ett misstag.
Jag slarvade.
Jag är ledsen för det.
Men jag är bara människa,
precis som alla andra.
Och det ber jag inte om ursäkt för.
-Margaret, du behöver inte... -Det finns inget mer att säga.
Inget alls.
-Chefen, vi behöver dig i sal ett! -Karev?
På en gång!
Jag fick sparken. Från armén.
De kallar det för avsked med goda vitsord,
men de visste att det var dags, trots att inte jag gjorde det.
Det är jag tacksam för.
Barnet är i fara. Jag måste förlösa det.
Vänta. Vänta lite. Blödningen kan avta.
Barnet kan stabiliseras. Gör vi ett kejsarsnitt nu dör hon.
-Hon är död, Derek. -Vänta lite bara.
Det mesta av hjärnan är borta. Hon är död.
Karev, meddela dr. Friedman att vi har ett prematurt barn på väg.
Snitta inte.
Varför snittar du?
Meredith, hämta mer blod. Hon behöver mer blod.
Hämta mer blod.
-Hon behöver mer blod. -Inget mer blod, Derek.
Inget mer blod.
Det är smart att kolla upp det, men det ser inte så farligt ut.
Även ihop med höga LDH-värden?
Det kan bero på vad som helst, körtelfeber eller träning.
Kombinerat med neurologiska problem? Hallucinationer?
Så där. Då var det klart.
Du och jag ser hela tiden patienter som gör likadant.
De hittar symptom och blir övertygade om att de är sjuka.
Men som läkare vet vi
att det är vårt jobb att inte oroa oss
förrän vi har bevis på motsatsen. Det är mitt råd.
Ta det lugnt.
lmorgon kommer du att skratta åt att du oroade dig.
Han ser stark ut.
-Han har definitivt en chans. -Vi intuberar.
Ta moderkakan.
Steroiderna vi gav din fru fick barnets lungor att utvecklas.
Det, kombinerat med de tre extra dagarna då dr. Shepherd opererade
ökar chanserna för att han överlever.
Jag förstår inte. Dog hon bara?
Jag beklagar.
Ja, jag vet. Du sa det.
Jag frågar hur hon dog.
Vi tror att din frus höga blodtryck fick shunten att brista.
Det orsakade blödningen och svullnaden i hjärnan.
Dr. Shepherd gjorde allt han kunde. Hjärnskadorna var för svåra.
Det var då dr. Montgomery förlöste barnet.
Du sa att det var en rutinoperation och att det skulle gå bra.
Sen blev det komplikationer.
Och du sa att du hade fixat det.
Men sen blev bebisen sjuk,
och det gjorde Jen sjuk.
Men du sa att du skulle fixa det med.
Och nu är hon död.
-Jag beklagar. -Säg inte så!
Du dödade henne!
Du är en mördare! En mördare!
Var är min fru?
Jag vill ha min fru!
Jag vill ha...
Jag vet att det är dåligt, men jag försökte.
Du är komplicerad och svår att beskriva i ord.
Chefen!
-Här ser du ett rekommendationsbrev! -Ska jag få tips av O'Malley?
Det finns inte en bättre person att få tips från.
-Chefen! -Exakt.
Jag är kirurgchef. Jag hinner inte skriva brev för att bygga upp ditt ego.
Min neurokirurg kallas för mördare,
jag måste avskeda min äldsta kirurg som inte vill gå i pension,
AT-läkare blandar ihop blodprov på kliniken,
och jag ska skriva en rekommendation så att du kan lämna mig?
Lämna dig? Sir...
-Jag ska söka till barnkirurgen. -Det var inte vad vi sa!
Vet du hur mycket tid du har slösat bort?
Hur mycket jobb som krävs för att träna upp någon?
-Du skulle bli nästa jag! -Du ville att jag skulle bli nästa du.
Jag är inte din son eller dotter.
Jag ska inte bara uppfylla dina önskningar, sir!
Jag är ihop med Lexie.
Vi har sex också, men det är mer än så. Vi är lyckliga.
Jag är lycklig.
Okej... Jag förtjänade kanske det.
Nej, det gjorde jag inte. Du bestämmer inte vem jag får ligga med.
Vad du lämnar efter dig är inte mitt ansvar.
Och min ansökan är inte... Du lyssnar inte.
Vad...?
Herregud!
Kom igen! Sluta.
Kom igen.
Det är över.
Det är hennes kille.
Jag skulle göra en pulmonell arteriotomi
och ta bort blodproppen med atraumatisk pincett.
Så skulle jag göra en pulmonell embolektomi utan fluoroskop.
Att du ville berätta det
visar att du är en mycket bättre kirurg än vad jag först trodde.
Dagens operation var min sista.
Du ser på mig som om du inte kommer att vakna en dag,
och det sker fortare än vad du tror,
och upptäcka att du är som jag.
När du inte kan operera längre,
vad kommer du att ha då? Jag var en gud.
l den här operationssalen, med min skalpell.
Jag var en gud.
Och nu...
Vad kommer du att ha?
Det är ingen som bränner ner stället.
Det är så det är.
Så fort man vänder ryggen till ställer de till det.
Förlåt. Jag var upptagen förut.
Med mig själv, så förlåt.
Ingen fara.
Jag sa att du var en idiot. Och du hade rätt.
Jag behövde nog bara klaga lite.
-Jag är trött på det här stället. -Jag såg just Derek Shepherd
slå en kille för att han är så trött på det.
Så funkar det.
Vi lär oss av patienterna vi förlorar och av våra misstag.
Det har alltid varit så. Kommer du på ett bättre sätt
blir du en bättre läkare.
Patienterseross som gudar.
-Izzie? -Ellersom monster.
Men vi ärbara människor.
Hej.
Den är inte bruten.
Men lägg på en massa is. Hej då.
-Så hemskt. -Det var värt det.
Nej, det var det inte.
Lite kanske.
Tack.
Vi begårmisstag.
Vi tappargreppet.
-Jag har erfarenhet. -Calliope?
Livserfarenhet. Visste du att jag var gift?
Eller att jag var med i fredskåren? Botswana.
Det var därför jag blev läkare. Och jag gillar att laga mat.
Förutom min kyckling piccata finns det många andra rätter
att njuta av. Att du inte kan öppna ögonen
och se det, det gör dig oerfaren.
-Calliope, det här är Julie. -Hej.
Min dejt.
Även de bästa hardåliga dagar.
Ett rekommendationsbrev. Callie berättade om chefens brev.
Det var det minsta jag kunde göra innan jag åker tillbaka till LA.
-Addison Montgomery, tack! -Tacka mig inte. Visa vad du kan.
Få mig inte att ångra att jag skrev att du är den mest lovande barnkirurg
jag nånsin har jobbat med.
Men vi går vidare.
ldag var du lärare åt nån som behövde det,
men du var också översittare åt nån som behövde stöttas.
-Du var både och. -Jag var ingen översittare.
Och... jag hade rätt.
Okej.
Du är lik henne. Envis, egensinnig, smart.
Om 40 år kommer jag också att behöva slita skalpellen från dig.
Från mina kalla döda händer.
Du missar själva poängen.
Jag vill vara här om 40 år.
Vi firar inte de liv vi räddade tidigare.
För det finns alltid fler patienter som behöver vår hjälp.
Så vi tvingar oss att fortsätta försöka, att fortsätta lära.
Ni är omotiverade, slarviga, själviska, distraherade.
Ni är den sjukhuspersonal som jag minst av allt skulle våga lita på.
Men det är så det ska vara. Ni är AT-läkare. Spädbarn.
Och ni har tur som jobbar här. Vi har tur, för vi får rädda liv.
Varje dag räddar vi liv. Det är vårt jobb, och...
Inte många får göra det, så...
-Med förhoppningen att... -Nu börjar vi.
-...kanske... -Ny omgång.
-...en dag... -Det här är Patient X.
En 29-årig kvinna feldiagnostiserad med anemi
första gången hon var här.
Det får inte hända igen.
En dag kan vi kanske påminna lite mer om de gudar
som våra patienter vill att vi ska vara.